www.DanishBits.org
Den skjulte tråd
Reynolds har opfyldt mine drømme.
Til gengæld har jeg givet ham det, han ønsker sig allermest.
Hvad er det?
Mig selv fuldt og helt.
Han er temmelig krævende, er han ikke?
Han må være svær at leve sammen med.
Ja.
Der findes nok ikke nogen, der er lige så krævende.
Godmorgen. - Godmorgen ...
Godmorgen, de damer.
Godmorgen.
Godmorgen, de damer.
Godmorgen, Biddy. - Godmorgen, hr. Woodcock.
Godmorgen, Nana. - Godmorgen, hr. Woodcock.
Pippa. - Godmorgen.
Du skal smage dem her.
Reynolds ...
De smager skønt.
Johanna, jeg har jo sagt til dig:
Ikke flere tunge sager.
Det vidste jeg da ikke.
Har det ikke været en anden, du har sagt det til?
Godmorgen. - Godmorgen, min gamle sisser-søs.
Hvor er du henne, Reynolds?
Der er intet, jeg kan sige, der kan henlede din opmærksomhed på mig.
Er der?
Jeg kan ikke begynde dagen med en scene.
Jeg skal aflevere kjolen i dag.
Jeg kan ikke sætte plads af til en scene.
Det er der simpelthen ikke tid til.
Godmorgen, Deres Excellence. - Godmorgen, Cyril.
Godmorgen, Peter.
Hvem er dog den smukke person?
Jeg må se dig langt tiere, Henrietta.
Jeg glæder mig sådan.
Det gør jeg også. Kom.
Uforlignelig.
Ja? - Lad os lufte den.
Fremragende, mine damer. - Mange tak.
Den er smuk, Reynolds.
Den har været al umagen værd.
Jeg kan mærke, at den indgyder mig mod.
Mine damer og herrer, vær venlig at tage plads.
Godaften, Stephen. Er hun kommet? - Ja.
Hvad stiller du op med Johanna?
Hun er sød, men nu går den ikke længere.
Hun bliver tyk, mens hun venter på, at du igen skal blive forelsket i hende.
Jeg giver hende kjolen fra oktober.
Er det i orden?
Jeg har en uro i kroppen -
- og jeg kan ikke sætte fingeren på, hvad det skyldes.
Det er bare sommerfugle i maven.
Mor har stået stærkt i erindringen her på det seneste.
Hun optræder i mine drømme.
Jeg kan mærke duften af hende.
Det er en utrolig stærk følelse af, at hun er tæt på os.
Hun rækker hånden frem mod os.
Jeg håber sådan, hun så kjolen i aften, gør du ikke?
Jo.
Det er en trøst at vide, at de døde våger over de levende.
Det finder jeg ikke det mindste uhyggeligt.
Hvorfor tager du ikke op på landet i aften?
Så kommer jeg i morgen.
Det er en god idé.
Den kan jeg godt lide -
- min gamle sisser-søs.
Hr. Hansford?
Hr. Hansford ... Godmorgen. - Godmorgen.
Fyld den op. De må også gerne tjekke olie og dæktryk.
Der er hård frost her til morgen. - Ja, den bider godt.
Undskyld. Kunne vi bede om mere ristet brød?
Godmorgen. - Godmorgen.
Hvad kunne De tænke Dem?
Walisertoast.
Og et pocheret æg ovenpå, tak. Det må ikke være for blødt.
Samt bacon -
- scones ...
... smør, fløde ...
... og syltetøj.
Det skal ikke være jordbær.
Nej?
Hindbær?
Hvad er der mere?
Kaffe eller te?
Har I Lapsang?
Så tager jeg en kande Lapsang, tak. - Godt valg.
Og pølser.
Lad mig se.
Kan du huske det? - Ja.
Den beholder jeg.
Hvad mere?
Må jeg invitere dig ud at spise?
Ja.
Til ham den skrupsultne. Jeg hedder Alma.
Kommer jeg for sent? - Næ.
Hvad synes du?
Jeg kan godt lide saucen.
Det er creme.
Den er rigtig god.
Tillader du, Alma?
Jeg vil godt se, hvem jeg taler med.
Her.
Der er du jo. Det var bedre.
Har din mor brune øjne?
De er grønne. - Ligner du hende meget?
Det ved jeg ikke. Det tror jeg nok.
Har du et foto?
Ja. - Må jeg se det?
Det er derhjemme.
Du skal have det på dig.
Du skal altid have hende på dig.
Hvor er din henne? Din mor.
Hun er her i stoffet.
Hvad mener du?
Man kan sy næsten hvad som helst ind i stoffet på en jakke.
Hemmeligheder.
Mønter, ord, små beskeder.
Da jeg var mindre, begyndte jeg at gemme ting i foret på tøjet.
Noget, som kun jeg vidste, var der.
Jeg har en lok af min mors hår ved min brystkasse.
Så har jeg hende altid tæt på mig.
Hun var en bemærkelsesværdig kvinde. Hun lærte mig håndværket.
Så jeg vil helst ikke undvære hende.
Du må elske hende meget højt.
Det er Alma. Hils på Alma.
Hej. - Kom og hils på Alma.
Kom så. Skal vi vise hende rundt, drenge?
Jeg syede den kjole til hende, da jeg var 16.
Hvor er den smuk. - Det var til hendes andet bryllup.
Min far var død mange år forinden.
Vores barnepige, den onde frøken Blackwood.
Vi kaldte hende Den Sorte Død.
Af ren og skær overtro nægtede hun at hjælpe mig med at sy kjolen.
Hun mente, det ville bringe ulykke, så hun aldrig selv skulle stå brud.
Der var nu ingen, der ville have haft hende.
Jeg aner ikke, hvor gammel hun var.
Hun var tudegrim.
Så jeg arbejdede alene i månedsvis -
- og sad foroverbøjet, mens jeg syede og svedte.
Den Sorte Død blev aldrig gift. Hvor kunne hun have hjulpet mig.
Det var min søster, Cyril, der kom mig til undsætning.
Der er uendelig megen overtro forbundet med at sy en brudekjole.
Unge piger er bange for, de aldrig bliver gift, hvis de rører en.
Modeller er bange for, de kun bliver gift med mænd, der er skaldede -
- hvis de tager en på.
Hvor er kjolen nu?
Jeg har ingen anelse om, hvad der er sket med den.
Den er sandsynligvis blevet forvandlet til aske.
Pist borte.
Og ... hvad med din søster?
Hvad?
Giftede hun sig nogensinde?
Nej.
Lad os tænde op.
Hvis du vil se, hvem der først blinker, kommer du til at tabe.
Du er en meget flot mand.
Du må omgås mange smukke kvinder.
Ja.
Så hvorfor er du ikke gift?
Jeg syr kjoler.
Kan man ikke være gift, når man syr kjoler?
Det lå bare ikke i kortene, at jeg skulle giftes.
Jeg er inkarneret ungkarl.
Jeg er uforbederlig.
Hvis jeg var gift, ville jeg være svigefuld, og det vil jeg ikke være.
Du lyder så skråsikker.
Jeg er sikker, hvad det angår.
Jeg tror bare, at du udgiver dig for at være stærk.
Nej, jeg er stærk.
Til ære for hvem? Forhåbentlig ikke for mig.
Jeg tror, det er andres forventninger og antagelser -
- der gør folk ulykkelige.
Vil du hjælpe mig med noget?
Ja. - Kom.
Stil dig op på kassen.
Jeg tror, at vi skal ...
... trække den en smule tilbage.
Det ser temmelig godt ud.
Øjeblik.
Den gemmer vi til en anden god gang.
Det klæder dig.
Det bliver lidt dystert.
Den der.
Kan du lide den?
Ja. - Den er rigtig flot.
Sådan.
Lad os få den af, så vi kan tage dine mål. Er det i orden?
Hvem er den skønne skabning, der får huset til at dufte så skønt?
Goddag. Jeg hedder Alma.
Jeg hedder Cyril.
Sandeltræ og rosenvand.
Kirsebær og ...
... citronsaft?
Vi fik fisk til middag.
Min gamle sisser-søs, er du sød at gøre det?
Træd hen imod mig. Klar?
32 tommer.
30.
31.
35,5.
14,5.
17.
20.
Kan du stå normalt? - Ja.
Jeg står normalt. - Ligesom før.
Hvad mener du? - Lige. Sådan der.
Det sagde du ikke.
16,5.
8,5.
Du har ingen bryster. 22.
Det ved jeg godt. - 32,5. Tag bare armen ned.
Undskyld. - Nej, nej, du er fuldendt.
Det er min opgave at give dig nogle.
Hvis det er det, jeg vil.
10.
9.
6,5.
25.
Og 45.
Det var det.
Vil du også prøve noget andet for mig? - Ja.
Du har den perfekte figur.
Har jeg det?
Han kan godt lide en lille topmave.
Jeg har aldrig rigtig brudt mig om mig selv.
Jeg syntes ...
... at mine skuldre var for brede.
Og at min hals var tynd som en fugls.
At jeg ikke havde nogen bryster.
At mine hofter var større, end de behøvede at være -
- og at mine arme var muskuløse.
Det er, som om jeg har ledt efter dig i rigtig lang tid.
Du har fundet mig.
Hvad du end gør -
- så gå varsomt til værks.
Men i hans tøj bliver jeg fuldendt.
Og jeg føler, jeg er helt rigtig.
Godaften, hr. Woodcock.
Måske er det sådan, alle kvinder har det i hans tøj.
Hvor ser du smuk ud.
Det gør du.
Meget smuk.
Du gør mig overordentlig sulten.
Jeg har bestilt tatar til dig. - Dejligt, tak.
Min lille kødæder.
Jeg har lige haft din yndlingskunde i røret.
Barbara Rose skal giftes igen.
Hurra.
Jamen ... så skal jeg vist have en til af de her.
Det er dit værelse.
Mit er lige ved siden af.
Se at få sovet, så går vi i gang i morgen tidlig.
Hvor tidligt?
Jeg vækker dig.
Godnat.
Nogle gange -
- står vi op kl. 4 om morgenen -
- efter at være kommet i seng omkring midnat.
Så er han klar til at gå i gang igen.
Jeg kan blive stående, lige så længe det skal være.
Ingen kan stå oprejst lige så længe, som jeg kan.
Hvad er der, Alma?
Hvorfor ser du så fortvivlet ud?
Jeg ved det ikke ... Jeg er ikke så glad for stoffet.
Alma, kvinder, der går i vores tøj, forguder det stof.
Det er som skabt til den kjole.
Cyril har ret.
Cyril har altid ret.
Det er ikke, fordi kunderne forguder stoffet, at Cyril har ret.
Hun har ret, fordi det er rigtigt.
Fordi det er smukt.
Det kan være, at du en dag ændrer smag, Alma.
Det er ikke sikkert.
Det kan jo være, at du ikke har nogen smag.
Det kan jo være, jeg kan lide min egen smag.
Ja, lige nok til at få ballade.
Måske kan jeg godt lide ballade.
Stop.
Undskyld ulejligheden. Hr. Woodcock ...
Jeg håber, at jeg en dag kommer til at gå i en af Deres kjoler.
Tak skal du have. Jeg håber, at dit ønske går i opfyldelse.
Hun har sagt, hun gerne vil begraves i en af Deres kjoler.
Tak. - Tak. Det var sødt af jer. Farvel igen.
Tak. - Farvel igen.
Du ville grave hende op og sælge kjolen igen.
Ellers ville den jo gå til spilde, så man kan da prøve.
Nigel, hvorfor spiser du ikke dine vandbakkelser?
Hvad?
Har du fået nok at spise?
Du ser tørstig ud.
Godmorgen, Reynolds.
Godmorgen, Cyril.
Vil du ikke lade være med at støje sådan, Alma?
Jeg smører mit ristede brød. Jeg støjer ikke.
Du støjer for meget.
Det er meget forstyrrende.
Måske er du for opmærksom på det.
Det er svært at ignorere.
Du kunne lige så vel ride gennem værelset på en hest.
Der er for megen uro.
Der er simpelthen alt for megen uro ved morgenmaden.
Måske skulle du indtage morgenmaden, når han er færdig.
Eller på dit værelse.
Jeg synes, han er for sart.
Når han arbejder, er det bedst ikke at forstyrre ham.
Tiden her er til ro.
Den skal ikke misbruges.
Bliver han forstyrret i morgenmaden, kommer han skævt ind på resten af dagen.
Det vidste jeg ikke. - Nej, det er klart.
Men det gør du så nu.
Jeg synes nu stadig, han er for sart.
Det er meget muligt.
Det er flamsk kniplet blonde fra sidst i 1600-tallet.
Det er meget sjældent, meget kostbart.
Jeg reddede det i Antwerpen under krigen.
Jeg har ventet på det rette øjeblik til at sy noget med det.
Sid stille.
Det er flot. Hvor er det smukt.
Vend dig mod lyset. - Smukt.
Kig hen mod vinduet, Alma.
Amber, vil du løfte kjolelivet en lille smule?
Det bliver ved med at falde ned. Det skal vi have rettet til.
Det er ikke til at holde ud.
Få det ordnet.
Det burde ærlig talt have været på plads i dag.
Jeg vil ikke sætte mig på gulvet. - Sæt dig på gulvet.
Det er strålende.
Bliv siddende, mens jeg sætter ny film i.
Må jeg rejse mig nu?
Nu gider jeg ikke mere. Jeg skal arbejde, for pokker.
Ja?
Må jeg komme ind?
Jeg arbejder.
Er der noget, du mangler?
Den ser fabelagtig ud på skuldrene.
Hold den ene skulder fri og dæk så begge til.
Alma ... Er hun klar? - Næsten.
Kom så.
Ingrid ...
Kappen sidder forkert. Lad mig.
Af sted.
Ellie, er du klar?
Stil dig her.
Fint. Af sted. Ingrid, er du klar?
Blændende smuk.
Lad nu mig. For helvede ...
Du skal ikke bare stå der, Pippa. Så hjælp mig dog.
Af sted, af sted.
Det må du undskylde.
Lad mig køre.
Når man elsker sit arbejde -
- og forstår at give, som han gør -
- har man brug for at falde ned ... igen.
Og han ...
Han er et pattebarn.
Som et forkælet lille barn.
Når han er sådan ... er han meget kærlig.
Åben.
Hvor længe varer de anfald?
Kun et par dage, så har han det fint igen.
Nej, Alma, hvad gør du?
Det er din te. - Du må ikke stille bakken på bordet.
Fjern den. Jeg har ikke bedt om te.
Nej, men ...
Kan du ikke gå ud med den igen? - Jo, det kan jeg godt.
Det er lidt for sent nu, ikke? - Jeg går ud med den.
Det er lidt for sent, ikke? - Jeg går ud med den.
Teen går ud, men forstyrrelsen bliver her hos mig.
Hvad hvis de er gule nedenunder og hvide ovenpå?
Dem, der er giftige, har lameller.
Kig i bogen ude i køkkenet.
Skal de steges i fedt?
Nej, de skal steges i smør.
Men ikke for meget.
Hr. Woodcock kan ikke fordrage, når der er for meget smør.
Meget taler for, at Barbara Rose inviterer dig med til sit bryllup.
Hvad skal jeg stille op med det?
Tag imod indbydelsen.
Hvis du har mod på det.
Det ville jeg godt have ventet med at få at vide til lidt senere.
Det gør mig meget urolig.
Tja ...
Op med humøret.
Barbara Rose betaler for det her hus.
Ja?
Godmorgen, Barbara.
Godmorgen, Cal. Godmorgen, Tippy.
Godmorgen, hr. Woodcock.
Reynolds ...
Lad os gå i gang.
De kan lægge den herned.
Jeg løfter lige den her lidt op.
Jeg ved, du gør dit bedste.
Det må du ikke. Flyt hånden ... - Jeg er stadig så grim.
Barbara, jeg forsøger at kreere en smuk kjole til dig.
Du er nødt til at hjælpe mig.
Værsgo.
Reynolds, kommer du med?
Stå stille.
Det er ikke noget for mig, Barbara.
Det her er mig.
Det er her, jeg hører hjemme.
Jeg må altså insistere på, at du kommer med.
George Riley, News of the World.
Hvem er forlover?
Det er min søn, Cal.
Min Cal, min søn.
Han er så skøn. Han er utrolig glad på mine vegne.
John Evans, Daily Mail.
Hvad med Deres aktiebeholdning? Bliver den nu dominikansk?
Det tror jeg ikke ... - Hvis jeg må sige noget.
Vi bliver gift under dominikansk lov -
- men hendes penge tilhører hende, mens mine penge tilhører mig.
Hvad skulle jeg også med hendes? Jeg har rigeligt.
Hvad har Barbara bibragt Deres liv? - Jeg har bibragt hans liv redelighed.
Redelighed? - Giv os et kys til ære for kameraet.
Svaret på spørgsmålet er redelighed.
Rubio, fortæl os om, hvordan du solgte visa til jøderne under krigen.
Den kjole hører ikke hjemme her.
Nu begynder du ikke at græde. - Jeg græder ikke.
Jeg er vred. - Nu skal du ikke flæbe, Alma.
Hun har ikke fortjent den.
Det er dit værk.
Kom.
Tippy?
Hr. Woodcock ... - Jeg vil gerne have kjolen igen.
Frøken Rose sover.
Vil du være så venlig at hente den til mig?
Hun sover.
Med kjolen på?
Ja.
Tag kjolen af hende og giv mig den omgående.
Det tror jeg ikke ...
Tag så den skide kjole af Barbara, ellers gør jeg det selv!
Hvadbehager?!
Alma ...
Goddag, hr. Woodcock. - Cal.
Det vedkommer ikke os, hvad fru Rose ønsker at gøre med sit liv -
- men hun kan ikke te sig sådan -
- og gå klædt i House of Woodcock.
Tak.
Jeg elsker dig.
Den er til moderen. - Den er lidt vovet.
Hun kunne godt lide noget i den stil, men ...
Det er Monas store dag. Jeg vil godt have noget på til ære for hende.
Hun nævnte den forrige gang. - Gjorde hun det?
Judy, er der havregrød? - Ja.
Er der fløde? Piskefløde? - Ja.
Så vil jeg godt bede om det til morgenmad.
Husk nu saltet den her gang.
Alma, kunne du tænke dig noget havregrød?
Også til Alma, tak.
Og bacon og æg.
Godmorgen.
Hvor er jeg sulten.
Hvor er det skønt, der er fløde. Det er prikken over i'et.
Man kan ikke undvære det til havregrød.
Det er lidt uartigt.
Kære Reynolds ...
Deres Kongelige Højhed, hvor er De nydelig.
Hvor er det godt at se dig igen. - Deres Kongelige Højhed.
Når De drømmer om Deres brudekjole, hvad drømmer De så?
Jeg drømmer, at det er verdens smukkeste brudekjole.
Naturligvis.
Måske verdens eneste brudekjole. - Ja.
Eller man kan ligefrem sige:
Måske den eneste brudekjole, der nogensinde er blevet syet.
Oui.
Foretrækker Deres Kongelige Højhed guld eller sølv?
Sølv. - Fint.
Kniplinger eller perler? - Kniplinger.
Udmærket. - Merci.
Jeg vil gerne ønske Dem ...
... et lykkeligt bryllup.
Tak.
Je m'appelle Alma.
Det er godt at møde dig, Alma.
Jeg bor her.
Kom ind.
Alma ... - Godmorgen, Cyril.
Jeg vil høre, om du vil hjælpe mig med en gave til Reynolds.
Jeg vil give ham en overraskelse.
Hvis alle nu forlod huset -
- mens han går sin tur på torsdag -
- vil jeg lave middag til ham.
Når han så kommer tilbage, er der ikke andre end mig.
Så overrasker jeg ham, og så spiser vi middag sammen -
- bare os to.
Synes du, det er en god idé? Vil du hjælpe mig?
Han har ikke fødselsdag. - Det ved jeg godt.
Jeg vil fraråde det, Alma. - Hvorfor?
Han bryder sig ikke om overraskelser. Han vil ikke bryde sig om den her.
Jeg forsøger at overraske ham -
- og elske ham sådan, som jeg gerne vil.
Hvis du gerne vil gøre noget sødt -
- var der måske noget andet, du kunne finde på.
Det vil være højst upassende at prøve noget nyt på det her tidspunkt.
Det er det, jeg vil, og jeg tror, det bliver godt.
Jeg respekterer dit råd, Cyril.
Men jeg er nødt til at kende ham på min egen måde -
- og det er det her, jeg gerne vil gøre for ham.
Held og lykke.
Alma ... Hvad sker der?
Jeg elsker dig, Reynolds.
Ja, men hvad er det?
Det er en overraskelse.
Er du sulten?
Hvor er Cyril?
Jeg har sendt alle hjem.
Hvor er Cyril?
Hun er gået.
Hvornår er hun gået? - Her i eftermiddags.
Jeg har lavet mad til os.
Jeg må lige genvinde fatningen.
Jeg tror bare, jeg tager mit bad.
Det er meget sødt af dig, Alma.
Vil du have champagne eller en martini?
Nej, ellers tak.
Er det din kjole? Den er blevet færdig.
Lad mig se engang.
Den er ret interessant.
Den er flot syet.
Jeg tager bare mit bad.
Hvornår kommer Cyril tilbage?
I aften.
Hvordan forløb mødet med prinsessen?
Hun er meget smuk. Nærmest som en skulptur.
Skal du sy hendes brudekjole?
Jeg har syet kjoler til hendes dåb -
- hendes første altergang og konfirmation.
Jeg har syet kjolen til hendes debut ved hoffet -
- ja, faktisk hele garderoben til hendes debutantballer.
Så det er kun rimeligt, jeg også syr hendes brudekjole, ikke også?
Du godeste ... - Nej ...
Det var ikke ... det, jeg ville sige.
Det må du undskylde. Jeg ved ikke, hvad jeg sagde ...
Det er meningen, at vi skal have det hyggeligt.
Nu skal vi spise.
Kan du lide det?
Ja.
Nej, det kan du ikke.
Du kan slet ikke lide det.
Du plejer altid at fortælle mig, hvad du synes.
Hvad er det her?
Du lyver.
Som du vist udmærket ved, Alma -
- foretrækker jeg asparges med olie og salt.
Ikke desto mindre serverer du smør til aspargesene.
Jeg kan muligvis ved særlige lejligheder foregive -
- at jeg godt kan lide dem tilberedt på den måde.
Lige nu beundrer jeg blot mine gode manerer -
- fordi jeg spiser dem, sådan som du har tilberedt dem.
Jeg ved ikke, hvad jeg laver her.
Jeg ... ved ikke, hvad jeg laver her.
Jeg venter bare som en anden idiot på dig.
Det var et bagholdsangreb, Alma. Med hvilket formål?
Det er ikke ...
Jeg ved godt, det ikke går, som jeg havde regnet med -
- men det var sødt ment.
Hvad havde du regnet med? - At jeg havde dig for mig selv.
Du har mig da hele tiden. Hvad taler du om?
Der er altid andre til stede.
Og når der ikke er, er der noget, der skiller os ad.
Hvad?
En ...
Hvad? - ... afstand.
Hvornår er det her opstået? Hvad ligger bag den her opførsel?
Er det, fordi du tror, jeg ikke har brug for dig?
Ja. - Det har jeg heller ikke.
Det tænkte jeg nok, du ville sige.
Du skal ikke spille så hård. Det ved jeg, du ikke er.
Det er nemlig rigtigt. Hvis jeg ikke beskytter mig selv -
- lister nogen sig ind på mine enemærker -
- og spørger mig om sine skide asparges.
Der er andet, jeg hellere vil bruge tiden på. Det er min tid.
Hvad laver jeg egentlig her? Jeg står som en anden idiot og venter på dig.
Venter på hvad? - På dig.
Venter på hvad?
På, at du skiller dig af med mig.
At du beder mig om at gå.
Så sig det, så jeg ikke står der som en forbandet tåbe.
Handler det bare om dine asparges? Hvad fanden handler det så om?
Er du en agent, der har til opgave at ødelægge min aften og mit liv?
Hvorfor er du så grov mod mig?
Det er mit hus, er det ikke? - Jo.
Er det mit hus? - Selvfølgelig er det dét.
Eller har nogen kastet mig ned bag fjendens linjer?
Jeg er omringet.
Du har selv bragt mig hertil. - Sig mig, hvem er du?
Har du en pistol? Er du kommet for at slå mig ihjel?
Har du en pistol? - Hold så op!
Hold op med at te dig som et barn. - Hvor er din pistol?
Hold op med det her spil. - Det er ikke noget spil.
Hvad er det for et spil?
Hvad går mit spil ud på? Lad mig høre. - Alt det her ...
Hvad?
Alle dine regler, dine vægge, dine døre og dine folk -
- og dine penge og tøj ... Det alt sammen.
Det
Det alt sammen. Det er ikke andet end ...
Der er ikke noget, der er normalt eller naturligt ...
Alt er et spil.
"Ja, hr. Nej, frue. Ja ..."
Hvis det er ...
"Jeg spiser ikke dit, jeg drikker ikke dat ..."
Det er helt op til dig selv, om du vil dele mit liv eller ej.
Hvis du ikke vil dele det liv, som åbenbart er dig så meget imod -
- hvorfor fanden skrider du så ikke bare tilbage, hvor du kom fra?
Nogle gange har han godt af at sætte tempoet lidt ned.
SPISESVAMPE OG GIFTIGE SVAMPE
Skal jeg bede Alma om at rejse?
Nej. Hvorfor?
Hvis du vil behandle hende som et spøgelse ...
... så gør det, men lad hende ikke sidde og vente på dig.
Jeg holder meget af hende.
Nå, så det gør du? Jamen hvis det er tilfældet ...
Nej, det må du selv rode med ...
Ti stille, Cyril. - Det kan du selv gøre.
Du skal ikke skændes med mig. Det slipper du ikke levende fra.
Det bliver dig, der går i gulvet. Er det forstået?
Godmorgen, Pippa. - Godmorgen.
Pen, bog og briller? - Ja, de ligger klar.
Godmorgen, mine damer. - Godmorgen.
Fornemt arbejde, mine damer.
Den er bare ikke særlig god, vel?
Den er grim.
Reynolds?
Reynolds, er der noget galt?
Hr. Woodcock har fået et ildebefindende.
Hvem?
Hr. Woodcock faldt om og beskadigede kjolen.
Undskyld, Biddy, hvem er faldet om?
Hr. Woodcock. Han har beskadiget kjolen.
Der er pletter foran på skørtet og hul i kniplingerne på kjolelivet.
Og der er skosværte foran på kjolen.
Skosværte fra hvad? - Fra hans sko.
Jeg har det fint.
Jeg ved ikke, hvad det var.
Det må være noget, jeg har spist.
Læg dig ned. - Nej, jeg har det fint.
Læg dig nu ned. - Du må ikke pylre, Alma.
Hvis du begynder at pylre om mig, så dør jeg på stedet.
Jeg lover, jeg ikke pylrer.
Lad mig nu gøre det. - Jeg må have dem af.
Ja, lad mig gøre det.
Alma? Alma?
Ja?
Vil du sige til dem, at jeg snart er der igen?
Ja, selvfølgelig.
Dav, Cyril. - Dav.
Hvad er der galt?
Jeg ved ikke, hvad fanden der skete.
Jeg er lige straks på benene.
Du ser nu sløj ud. Hvor gør det ondt?
Det gør ondt over det hele. Sådan har jeg aldrig haft det før.
Kan det være noget, du har spist? - Det tror jeg ikke.
Jeg er bare sløj. Sig til dem, at jeg snart er der.
Nej, du skal ikke nogen steder. Du bliver her og hviler dig.
Er der noget, jeg skal gøre?
Bare giv mig fred.
Skal jeg ringe efter en læge? - Nej, Cyril, det gør du ikke.
Jeg ... Bare giv mig fred.
Du er brændende varm. - Få gjort kjolen klar for mig.
Du skal ... Jeg vil bare ...
Så ... Kom, Alma.
Jeg tror, jeg skal kaste op igen.
Vi får travlt, hvis kjolen skal nå at være færdig til i morgen.
Vi må sprætte kjolelivet op, skifte skørtet -
- og klippe et nyt panel af satinen. Og der er også organzaen ...
Det skal jeg nok tage mig af lige om lidt, Biddy. Tak.
Du er gennemblødt. Du må have ny pyjamas på.
Jeg er bange, Alma.
Ja, selvfølgelig er du det.
Tror du nogensinde, jeg bliver rask? - Selvfølgelig.
Jeg skal nok passe på dig.
Der er telefon.
Han er faldet til ro. Han sover.
Lægen er her. - Hvad for en læge?
Den læge, jeg har ringet efter.
Nej, der er ... - Han skal undersøges.
Nej. - Jo.
Nej, han er ikke døende. - Han skal undersøges.
Han sover nu. - Lad mig sige det utvetydigt.
Forlad værelset og kom nedenunder øjeblikkeligt.
Ja, ja.
Alma, det er dr. Hardy. - Goddag, fru Woodcock.
Goddag.
Hvordan har han det? - Han har det bedre. Han sover.
Har han kunnet holde noget i sig? - Han har ikke prøvet.
Jeg ville lave noget suppe.
Og feberen? - Den er faldet.
Skal jeg undersøge ham? - Ja.
Er det i orden, fru Woodcock? - Ja, det er det.
Reynolds, lady Baltimore har sendt sin gudsøn. Dr. Hardy.
Goddag, hr. Woodcock. Må jeg have lov til at undersøge Dem?
Hold fingrene fra mig. - Jeg vil blot tage Deres temperatur ...
Alma, vil du være så sød at få den mærkelige dreng ud?
Jeg ser ung ud, men ... - Skrid, for helvede.
Reynolds, lad ham nu undersøge dig. - Skrid med dig.
Der er vist ikke noget at tage fejl af.
Han vil gerne have, De skrider.
Det må De undskylde, doktor.
Det må De undskylde. - Det gør ikke spor.
Jeg kigger forbi igen i morgen.
Skal vi sige klokken ni? - Ja.
Vil De ringe, hvis feberen stiger? - Naturligvis, doktor.
Farvel, fru Woodcock.
Farvel, doktor. - Farvel doktor.
Kom her.
Hvornår er den færdig? - Det kan jeg ikke sige.
Så lad mig sige det sådan her: Kjolen er færdig klokken ni.
Der skal den af sted til Belgien.
Jeg er ked af det, men I bliver nødt til at arbejde længe.
Kjolen skal være færdig klokken ni for at kunne blive sendt til Belgien.
I må nok forvente, at det bliver meget sent.
Hvis I skal ringe, så brug telefonen inde på mit kontor.
Nana og Biddy? Er der noget, jeg kan gøre?
Kan du fæste båndet til sømmen?
Jeg er ked af det, men I bliver nødt til at arbejde længe.
Kjolen skal være færdig klokken ni. Jeg ved, der stadig mangler meget.
Så I skal nok regne med at være her det meste af natten.
Hvis I skal ringe, så brug telefonen inde på mit kontor.
ALDRIG FORBANDET
Er du her?
Er du her altid?
Jeg savner dig.
Jeg tænker hele tiden på dig.
Jeg hører din stemme sige mit navn, når jeg drømmer.
Når jeg så vågner, strømmer tårerne ned ad kinderne på mig.
Jeg savner dig simpelthen bare.
Jeg vil så gerne fortælle dig alt.
Jeg forstår ikke, hvad du siger.
Jeg kan ikke høre din stemme.
Feberen er faldet.
Jeg elsker dig, Alma.
Jeg vil aldrig undvære dig.
Jeg elsker dig.
Der er noget, jeg gerne vil.
Jeg har troet, at jeg havde alverdens tid.
De fejl, jeg er blevet ved med at begå -
- kan jeg ikke længere lade hånt om.
Der er ting, der nager mig. Ting, der nu må gøres noget ved.
Ting, som jeg bare ikke kan gøre uden dig.
For at undgå ...
... at mit bitre hjerte kvæles.
For at bryde en forbandelse.
Et hus, der ikke ændrer sig, er et dødt hus.
Alma, vil du gifte dig med mig?
Vil du gifte dig med mig?
Hvad helvede sidder du og grubler over?
Vil du gifte dig med mig?
Nej?
Ja.
Vil du gifte dig med mig? - Ja, jeg vil.
Reynolds og Alma, når I siger disse bindende ord, skal I se på hinanden.
Det er trods alt ikke mig, I gifter jer med.
Reynolds ...
Jeg beder de tilstedeværende personer ...
... om at bevidne, at jeg, Reynolds Jeremiah Woodcock ...
... tager dig, Alma Elson ...
... til min ægtehustru.
Alma ... Jeg beder de tilstedeværende personer ...
Jeg beder de tilstedeværende personer ...
... om at bevidne, at jeg, Alma Elson ...
... tager dig, Reynolds Jeremiah Woodcock ...
... til min ægtemand.
Det er med stor glæde, at jeg kan ønske jer tillykke.
Jeg forkynder jer nu for rette ægtefolk at være.
Nu må du kysse bruden.
Det tager en times tid. - En time? Det går nok.
Kuk-kuk.
Vi ses senere. - Ja.
Hav det godt. - I lige måde.
Du må også have det godt.
Nej, ellers tak.
Dr. Hardy?
- Undskyld mig.
Reynolds, kan du huske dr. Hardy?
Godaften, hr. og fru Woodcock. Hvordan har De det, hr. Woodcock?
Vi traf vist hinanden i en pøl af sved, ikke sandt?
Jeg skylder Dem vist en undskyldning. Jeg snerrede vist ad dem.
Jeg har såmænd været under heftigere beskydning.
De ser sund ud. Hvordan har De det?
Bad jeg Dem ikke om at skride?
Jo, det gjorde De.
Så er der mad.
Kom her.
Er det din gudsøn med det luskede blik?
Luskede blik?
Hans blik fejler ikke det mindste.
Jeg har tabt mig, siden du sidst så mig.
Har du? - Ja.
Kiloene er raslet af mig. Det må De undskylde ...
Din hustru har den vidunderlige glød -
- der følger med det første ægteskab.
Det lader til, at min gudsøn også nyder varmen fra den.
Hvad er jeres planer for nytårsaften?
Vi har ikke nogen.
Så skulle I tage med til festen i Chelsea Arts Club.
Det kender jeg slet ikke.
Jeg tror, I vil more jer pragtfuldt. Det er noget, man skal opleve.
Det skal jeg sige til min mand, men jeg tror, vi bliver hjemme.
Ombestem dig.
Eller få ham til at ombestemme sig.
Sig nu ja. Jeg lover, at du får dit livs oplevelse.
Hvad ved du om, hvordan mit liv har været?
Ikke noget.
Du har ret.
Jeg tror, det kunne være hyggeligt, hvis du kom med.
Hun har ikke ænset dig hele aftenen, vel?
Mon ikke de er godt og grundigt rystet nu?
Hvad i alverden laver du? - Jeg fik en 3'er.
Ja, men det er en 4'er. Tilbage på gærdet, hvor du hører hjemme.
Du skal ikke snyde nu, Alma. - Det gør jeg heller ikke.
Jeg behøver ikke at snyde. - Fint, men du skal lære at tælle.
Backgammon. Jeg tredobler mine point, fordi du ikke har taget nogen brikker.
Det er et åndssvagt spil. - Ja, måske fordi du taber lige nu.
Men hvis du nu vandt, mon så ikke, at du ville se det i et andet lys?
Min næste modstander skal bruge din stol. Næste.
Det er mig.
Hvad? Hvad er du så sur over?
Hyg dig med din næste modstander. - Ja, mere end jeg gjorde med dig.
Du godeste! Hun er temmelig ubehøvlet, hvad?
Hvor har jeg ondt af dig. - Har du?
Sådan at være gift med et lille barn.
Ikke for at lyde racistisk, men ...
Har man for vane i hendes land på det her tidspunkt ...?
Jeg mener ... - Hvad?
Jeg ved det ikke. Er hun gået op for at stjæle eller overfuse folk?
Jeg har lyst til at gå ud og danse.
Hvornår?
Lige nu.
Det må være din spøg. - Nej, det er ikke.
Det er nytårsaften.
Jeg skal ikke ud og danse.
Der er nytårsfest på Devonshire Hall.
Den vil jeg gerne med til.
Vi trænger til at komme ud og danse.
Så hvad har du tænkt dig at gøre?
Jeg har tænkt mig at blive her og arbejde.
På klokkeslaget, mine damer og herrer ...
Er I klar til at byde det dejlige, skønne nye år velkommen?
Er I klar? Så er det nu.
10 ... 9 ... 8 ... 7 ...
... 6 ... 5 ... 4 ... 3 ... 2 ...
... 1. Godt nytår!
Hvordan sidder den?
Jeg synes, den er lidt for stor.
Vi kan lægge den lidt ind i livet.
Læg den godt en halv centimeter ind.
Hvordan er det? - Det er bedre.
Vil De have mig undskyldt et øjeblik, fru Vaughan?
Jeg synes ...
Hvordan er det? Det er ikke for stramt.
Nej, den sidder godt.
Hvor har Henrietta Harding været henne?
Hun er kunde hos et nyt modehus. - Hvilket?
Hvorfor har du ikke sagt det til mig? - Fordi jeg ikke havde lyst.
Er der noget, jeg ikke ved? Jeg har da kun klædt hende smukt på.
Jeg tror ikke, det har noget at sige for visse mennesker.
De vil have det, der er fashionabelt og chikt.
Chikt? Jeg vil ikke høre det lille beskidte ord.
Chikt? Ophavsmanden til det ord burde piskes offentligt.
Jeg ved ikke engang, hvad det betyder. Hvad fanden betyder chikt?
De skulle lægges på hjul og stejle! - Det burde ikke gå dig på.
Jamen det gør det, Cyril, for jeg er såret.
Jeg er dybt såret.
Hvad skal al den jammer gøre godt for?
Jeg jamrer ikke.
Jeg bryder mig ikke om at blive afvist.
Det er der ingen, der gør.
Men jeg ønsker ikke at høre det, for det er trættende at høre på.
Jeg har begået en frygtelig fejl i mit liv, Cyril. Jeg har begået ...
Jeg har begået en frygtelig fejl, og jeg har brug for din hjælp.
Hvad skal jeg gøre?
Jeg kan ikke arbejde. Jeg kan ikke ... koncentrere mig.
Min selvtillid er forsvundet.
Hun hører ikke hjemme i det her hus.
Vi har opbygget det her hus. Vi to.
Nu har hun vendt op og ned på det hele. Hun har spillet os ud mod hinanden.
Hendes ankomst har kastet en frygtelig lang skygge, Cyril.
Fru Vaughan er glad for kjolen.
Jeg er pissehamrende ligeglad med, hvad fru Vaughan synes!
Tak, Alma.
Det var så lidt.
Hvor er I dog udsøgt høflige, I to.
En stille død hænger i luften her i huset -
- og jeg bryder mig ikke om lugten.
Vil du have et glas vin? - Nej tak.
Skal jeg lave en martini til dig? - Jeg skal ikke have noget, tak.
Vand?
Jeg vil have dig helt ned og ligge.
Hjælpeløs ...
... kærlig ...
... åben ...
... med mig som din eneste hjælp.
Og så vil jeg have, at du igen skal blive stærk.
Du dør ikke.
Du vil måske ønske, at du dør, men det gør du ikke.
Du har brug for at falde lidt til ro.
Kys mig, min pige, før jeg bliver dårlig.
Du må nok hellere ringe -
- til ham din unge læge, blot for en sikkerheds skyld.
Stoler du ikke på mig?
Jo, det gør jeg, men det er bare ...
Jeg skal nok, hvis du gerne vil -
- men jeg skal nok gøre dig rask igen.
Det skal jeg nok.
Jeg elsker dig.
Jeg elsker også dig.
Du må vist hellere gå ud herfra.
Luk døren efter dig. - Ja.
Jeg venter lige udenfor.
Hvis han ikke vågnede op igen ...
Hvis han ikke var her i morgen ...
... ville det ikke betyde noget.
For jeg ved, at han ville vente på mig i livet efter døden.
Eller et eller andet trygt, overjordisk sted.
I det her liv og det næste og det næste igen.
Og hvad vejen herfra end byder på -
- kræver det kun min tålmodighed at nå hen til ham igen.
Forstår du -
- når man er forelsket i ham, er livet ganske ligetil.
Sig ah.
Udmærket.
Tag bare slåbrokken på igen.
Nogle gange springer jeg frem i vores liv sammen.
Og jeg forestiller mig en tid tæt på afslutningen.
Jeg kan se ind i fremtiden, og alting er faldet på plads.
Og alle vores elskere -
- børn og venner kommer tilbage -
- og bydes velkommen. Og vi holder store ...
... sammenkomster, hvor alle griner -
- og morer sig med spil.
Jeg er blevet ældre og ser anderledes på tingene.
Og nu forstår jeg dig endelig.
Jeg står for dine kjoler.
Jeg holder støv, spøgelser og tiden på afstand.
Den er smuk.
Ja, men lige nu er vi her.
Ja, selvfølgelig er vi det.
Og jeg er ved at blive sulten.
www.DanishBits.org
Danske tekster: Ole Vejp-Olsen Dansk Video Tekst